# Note de cercetare

Fiecare cifră din pagină, cu instrumentul care o produce și cu ce nu acoperă.
Stare: 30 iulie 2026.

## 0. O corecție de premisă

Proiectul a pornit de la ideea de a lua curbele de frecvență din corpusul
românesc Google Books. **Corpusul acela nu există.** Google publică n-grame
descărcabile pentru opt corpusuri (engleză cu variantele ei, franceză, germană,
ebraică, italiană, rusă, spaniolă, chineză simplificată) și nu are română nici în
Ngram Viewer.

Punctul care merită reținut: dacă i se cere `corpus=ro-2019`, capătul JSON al
Ngram Viewer **răspunde cu date în loc să dea eroare**. Verificarea care
demonstrează că nu sunt românești: în seria întoarsă, cuvântul „the” are o
frecvență de 5,24 la sută, adică este un corpus englezesc. Orice măsurătoare
făcută pe acel răspuns ar fi arătat plauzibil și ar fi fost falsă.

De aici decizia de a construi corpusul, cu tot ce înseamnă asta pentru limitele
de mai jos.

## 1. Atribuirea straturilor

**Sursa primară.** Categoriile etimologice românești din Wiktionary, ediția
engleză, enumerate prin API (`tools/fetch_categories.py`). Categoriile sunt
populate automat de șabloanele `{{inh|ro|…}}`, `{{bor|ro|…}}`, `{{lbor|ro|…}}`
din articole, deci lista e exact mulțimea cuvintelor pe care Wiktionary le
atribuie unui donator.

- 54.467 de apartenențe la categorie, **47.654 de lexeme distincte**.
- Regula: **donatorul proxim**. Se folosesc categoriile „inherited from” și
  „borrowed from”, care sunt proxime; „derived from” intră doar ca rezervă. Când
  un cuvânt apare în mai multe, câștigă cel mai apropiat: „dragoste” e slavon,
  deși slavona îl luase din protoslavă.
- Cele mai mari: franceza 28.546, latina moștenită 2.238, maghiara 2.142,
  vecinii slavi 2.117, slavona 2.085, turca 1.652, germana 1.473, necunoscut
  1.345, greaca 1.224, latina savantă 1.190, formarea internă 1.118, engleza
  1.100, italiana 960, slavii vecini 338, substratul 126.

**Lanțul etimologic.** `tools/fetch_entries.py` aduce secțiunea românească a
fiecărui cuvânt publicat (15.658 de cereri, grupate câte 50) și citește lanțul
**numai din prima frază care conține o verigă**. Motivul e „brânză”: articolul
listează, în fraze succesive, substratul preroman, o derivare din latinescul
*brandeum* și o rudă albaneză. Sunt trei păreri despre aceeași necunoscută, nu
trei verigi ale unui drum; citite la rând, ar fi produs un traseu inexistent.
Fraza se taie la punct, dar numai în afara șabloanelor, fiindcă glosele din
interiorul lor conțin puncte.

- 14.748 de cuvinte au lanț citibil, 15.392 au un sens în engleză.
- Șabloanele `{{cog}}` sunt înrudiri și se lasă afară. `{{af}}`, `{{suf}}`,
  `{{compound}}` marchează formarea internă și se rețin separat.
- Etimologiile disputate se marchează după cuvintele-semnal din text
  („uncertain”, „possibly”, „other theories”).

**Verificarea independentă.** `tools/dex_check.py` citește notele etimologice de
la capătul definițiilor din dumpul dexonline („– Din fr. boulevard.”, „– Lat.
casa.”) și extrage prima limbă numită.

- **13.635 de cuvinte** au notă comparabilă.
- **Acord strict (același strat): 86,7 la sută.**
- **Acord pe limba-sursă, indiferent de drum: 91,1 la sută.**
- Dezacordurile nu sunt zgomot. Cele mai numeroase: latina savantă față de
  latina moștenită (nota românească scrie „din lat.” pentru amândouă), franceza
  față de latină (dacă un cuvânt de secol XIX a venit direct sau prin Paris),
  slava față de vecini (protoslavă sau bulgară), substratul față de necunoscut
  („baci”, „brânză”, „bordei”). Ultimul e cel mai interesant, fiindcă e chiar
  natura stratului: dovada lui e negativă.

**Reconcilierea.** Verdictul dexonline îl înlocuiește pe cel de la Wiktionary
dacă îl susțin cel puțin două definiții și cel puțin două treimi dintre cele care
spun ceva, **și numai pentru donatorii pe care abrevierea românească îi numește
fără echivoc**: franceza, turca, maghiara, greaca, germana, italiana, engleza,
vecinii slavi. Latina și familia slavă nu se reconciliază, fiindcă „lat.” și
„sl.” sunt ambigue în notele tipărite. Substratul și necunoscutul rămân neatinse,
fiindcă dezacordul dintre ele e chiar lucrul pe care pagina îl arată.

Efectul reconcilierii pe cifrele mari, ca măsură de robustețe: latina în vorbire
78,0 față de 77,98 la sută nereconciliat, franceza 9,7 față de 9,80, turca
neschimbată la 0,36, slavona 3,1 față de 3,02. **Sub o jumătate de punct la
fiecare strat mare.**

**Corecțiile de mână.** 14, în `tools/overrides.json`, fiecare cu motivul ei, toate
listate pe pagina de metodă. Sunt cazurile în care Wiktionary ține un singur
articol pentru omonime cu istorii diferite și noi citim prima secțiune, care nu e
cea a sensului obișnuit: „mai” ajungea slavon după ciocan și după luna mai, când
cuvântul care se spune e adverbul din *magis*; „cap” ajungea francez după sensul
nautic, când cuvântul obișnuit e *caput*. Contează fiindcă primele două sute de
leme țin aproape jumătate din textul curgător, deci o singură atribuire greșită
mișcă un strat întreg. `tools/audit_top.py` scoate candidații: cuvintele grele la
care sursele nu cad de acord sau la care pagina Wiktionary are mai multe secțiuni
de etimologie.

## 2. Lematizarea

Româna aproape nu-și arată cuvintele-titlu: „casă” apare în text ca „casa”,
„casei”, „case”, „casele”, „caselor”. Fără lematizare, orice numărătoare de
frecvență măsoară altceva decât crede.

**Sursa.** Dumpul complet al bazei dexonline (377 MB comprimat), citit ca text în
flux, fără server de baze de date (`tools/dex_extract.py`). Se extrag tabelele
`Lexeme` (319.803 de rânduri) și `InflectedForm` (**2.273.343 de forme**).

Două capcane, ambele găsite prin verificare:

1. Coloana `form` poartă accentul tonic ca apostrof („c'asă”, „anum'ite”). Cheia
   folosibilă e `formNoAccent`. Cu coloana greșită, „casă” avea o singură formă
   în loc de opt.
2. Lemele scrise cu majusculă sunt nume proprii („Dorul”, „Orașul”) și furau
   ocurențele cuvântului comun de la început de frază. Se exclud.

**Normalizarea** aduce la același loc ortografiile succesive ale limbii: sedila
în locul virgulei (ş → ș), î din a în locul lui â, diacriticele secolului al
XIX-lea (ĕ, ĭ, ŭ), plus o a doua cheie fără diacritice deloc. A doua cheie e
necesară: constituțiile din 1952 și 1965 sunt transcrise pe Wikisource fără
diacritice („nationale”, „dupa”, „cetatenilor”), iar fără ea proporția de cuvinte
nepotrivite la acele două documente era 18,1 și 20,5 la sută. Cu ea, 2,4 și 2,3.

**Dezambiguizarea.** O formă care duce la mai multe leme se împarte între ele
proporțional cu ce au strâns lemele din formele neambigue. Cazul care a impus
regula: „si”, adică „și” tastat fără diacritice, se atribuia integral notei
muzicale „si”, pe care Wiktionary o dă ca italienism, umflând stratul italian de
la 0,90 la 1,28 la sută din vorbire. Cu împărțirea proporțională, ajunge unde
trebuie.

## 3. Corpusul istoric: proză datată, 1825–1949

Sursa e dumpul Wikisource în română (52 MB comprimat, 19.009 pagini în spațiul
principal, 152 MB de text). `tools/ws_index.py` indexează, `tools/corpus_hist.py`
numără.

**Datarea.** Anul din pagină, dacă pagina îl declară în antet sau în titlu
(19,7 MB de text îl au); altfel perioada activă a autorului, calculată din datele
lui de la Wikidata ca naștere plus treizeci și cinci de ani, tăiat la anul
morții. Datele de autor se iau grupat: 300 de autori, prin paginile `Autor:` de
pe Wikisource pentru QID și apoi `wbgetentities` câte 50. QID găsit pentru 275,
date de naștere sau de moarte pentru 268, ceea ce acoperă 99,5 la sută din text.

**Trei precauții, fiecare cu efectul ei măsurat.**

1. **Traducerile ies afară.** Anul lui Turgheniev nu spune nimic despre anul
   textului românesc. Autorii cu cetățenie sau limbă declarate și fără nicio
   legătură cu spațiul românesc se exclud: 57 de autori, 6,0 la sută din text.
   Antim Ivireanul, Constantin Cantacuzino și Neofit Cavsocalvițiu sunt trecuți
   într-o listă de excepții, fiindcă au scris românește.
2. **Plafon de 2.000.000 de caractere pe autor și pe interval.** Fără el,
   1875–1899 ar fi în bună parte Eminescu, care singur are 12,3 MB pe Wikisource.
   Cu plafonul, cel mai prolific autor din fiecare interval dă între 10,8 și 17,7
   la sută, cu excepția primului. Valoarea e compromisul dintre volum și
   diversitate: la 1.200.000 bincurile erau prea subțiri, la 4.000.000 un singur
   autor urca la 19 la sută în trei intervale din cinci.
3. **Paragrafele repetate se numără o dată.** Wikisource ține și pagina-părinte
   și capitolele ei; fără dedublare, aceleași fraze intrau de două ori.

**Ce a ieșit.**

| interval | cuvinte | texte | autori | cel mai mare autor | nepotrivite |
|---|---|---|---|---|---|
| 1825–1849 | 369.815 | 450 | 18 | Constantin Negruzzi, 30,8% | 9,0% |
| 1850–1874 | 1.815.228 | 953 | 41 | Vasile Alecsandri, 17,7% | 7,3% |
| 1875–1899 | 2.873.511 | 1.935 | 54 | Mihai Eminescu, 11,4% | 7,0% |
| 1900–1924 | 2.662.338 | 2.321 | 86 | Liviu Rebreanu, 12,6% | 6,6% |
| 1925–1949 | 3.277.716 | 967 | 60 | Nae Ionescu, 10,8% | 5,5% |

Total **10.998.608 de cuvinte**. Primul interval e cel slab și e declarat ca
atare pe pagina de metodă: proză tipărită în românește înainte de 1850 e puțină,
iar 18 autori nu fac un eșantion. Cifrele din el se citesc ca indicație, nu ca
măsură.

**Autori excluși explicit,** cu motivul: Dorin Ștef (autor contemporan, cu
bibliografii și un dicționar dialectal de 7,8 MB, care ar fi distrus orice
frecvență), Alexandru Gabriel Filotti (contemporan), parlamentele și adunările
constituante (text legislativ, care intră în instrumentul următor). Titlurile cu
„bibliografie”, „indice”, „dicționar”, „glosar” se sar automat.

## 4. Registrele contemporane

Se citesc separat, fiindcă un cuvânt turcesc și un cuvânt francez au sorți
diferite după registru, iar diferența e una dintre concluzii.

**Vorbit:** lista de frecvențe OpenSubtitles pentru română a lui Hermit Dave,
1.104.326 de tipuri de formă, **306.494.203 de cuvinte** după lematizare, 7,6 la
sută nepotrivite. Nu e vorbirea, ci vorbirea scrisă de scenariști și de
traducători.

**Scris:** **41.357 de articole** de Wikipedia în română, 120 MB de text,
**15.566.007 de cuvinte**, 9,6 la sută nepotrivite. Articolele sunt luate în
ordinea dumpului până la un plafon de caractere, deci sunt cele mai vechi create,
care tind să fie subiectele mari. Nu e limba scrisă în general, ci un registru
enciclopedic, care înclină spre latinisme și franțuzisme.

## 5. Spina textelor oficiale, 1848–2003

Proza literară se oprește în 1949, fiindcă drepturile de autor închid arhiva.
Legile fundamentale nu au problema asta. `tools/official.py` cere nouă documente
prin `action=parse`, ca să vină și articolele transcluse (`prop=extracts` întorcea
zero pentru paginile structurate pe subpagini).

| an | document | cuvinte | franceza | slavona | turca | latina |
|---|---|---|---|---|---|---|
| 1848 | Proclamația de la Islaz | 4.140 | 8,1% | 3,3% | 0,00‰ | 81,9% |
| 1866 | Constituția României | 4.352 | 19,6% | 0,8% | 0,69‰ | 71,4% |
| 1923 | Constituția României | 6.760 | 24,0% | 1,0% | 0,00‰ | 64,3% |
| 1938 | Constituția României | 5.526 | 24,6% | 1,2% | 0,51‰ | 63,4% |
| 1948 | Constituția RPR | 4.018 | 33,7% | 2,3% | 0,37‰ | 52,9% |
| 1952 | Constituția RPR | 5.223 | **37,2%** | 3,7% | 1,33‰ | 49,6% |
| 1965 | Constituția RSR | 6.677 | 36,5% | 2,7% | 0,00‰ | 48,7% |
| 1991 | Constituția României | 9.425 | 35,8% | 1,5% | 0,15‰ | 52,5% |
| 2003 | Constituția revizuită | 11.556 | 36,0% | 1,2% | 0,12‰ | 52,8% |

Trei lucruri se citesc direct din tabel. Vocabularul slavon de cancelarie dispare
între 1848 și 1866, adică exact la constituția inspirată în mare parte de cea belgiană din
1831. Franceza atinge maximul sub comunism, fiindcă vocabularul administrativ al
comunismului românesc e el însuși franțuzesc: planificare, industrializare,
colectivizare. Turca nu apare niciodată, nici în 1848, când țara încă plătea
tribut Porții; iar stratul rusesc și al vecinilor slavi urcă de la 0,10 la sută
în 1938 la 1,68 în 1965 și coboară după.

Documentul din 1858, convenția de la Paris, lipsește de pe Wikisource ca text
integral și nu e în serie. Cele din 1866 și 1938 au ortografia epocii, de unde
proporțiile mai mari de cuvinte nepotrivite (10,9 și 2,6 la sută).

## 6. Cifrele publicate

Din **47.654 de lexeme** cu donator cunoscut, pagina publică **15.658**, cele cu
frecvență de cel puțin una la un milion în oricare dintre corpusuri. Pragul e
ales ca să prindă și cuvintele ieșite din uz („alișveriș”, „beșliu”), pentru care
cititorul are cel mai mult de câștigat dacă le caută. **9.382** au destule
ocurențe pentru o curbă proprie: cel puțin douăsprezece în proza datată,
împrăștiate în cel puțin trei intervale. Restul primesc curba stratului, spus pe
pagină.

**Inversiunea.** Procent din tipuri, apoi din ocurențele vorbirii:

| strat | tipuri | vorbit | scris | raport vorbit/scris |
|---|---|---|---|---|
| franceza | 59,9% | 9,80% | 25,79% | 0,38 |
| latina | 4,7% | 77,98% | 60,90% | 1,28 |
| maghiara | 4,5% | 0,36% | 0,61% | 0,60 |
| vecini | 4,4% | 0,73% | 0,65% | 1,12 |
| slavona | 4,4% | 3,02% | 2,65% | 1,14 |
| turca | 3,5% | 0,36% | 0,19% | **1,86** |
| germana | 3,1% | 0,77% | 1,29% | 0,60 |
| necunoscut | 2,8% | 1,83% | 0,44% | 4,12 |
| greaca | 2,6% | 0,51% | 0,91% | 0,56 |
| latina savantă | 2,5% | 1,82% | 3,38% | 0,54 |
| engleza | 2,3% | 0,42% | 0,47% | 0,90 |
| formarea internă | 2,3% | 0,87% | 0,96% | 0,91 |
| italiana | 2,0% | 0,70% | 1,30% | 0,54 |
| slava | 0,7% | 0,54% | 0,25% | 2,18 |
| substratul | 0,3% | 0,28% | 0,21% | 1,34 |

Procentele se raportează la textul căruia i s-a putut numi donatorul: 87,2 la
sută din corpusul vorbit și 78,8 din cel scris. Restul sunt cuvinte fără
etimologie în categoriile Wiktionary, nu cuvinte fără etimologie.

**O avertizare pe care pagina o spune singură.** Raportul de 4,12 al stratului
necunoscut atârnă în bună măsură de un singur cuvânt foarte frecvent, conjuncția
„dar”, mutată acolo de o corecție de mână fiindcă originea ei nu e stabilită.
Într-un strat mic, un cuvânt greu decide procentul. De aceea pagina nu construiește
nicio afirmație pe raportul acela.

## 7. Ce nu acoperă

- **Prima apariție nu e prima atestare.** Atestările filologice stau în
  Dicționarul limbii române și nu se pot citi de o mașină. Pagina dă anul primului
  interval în care cuvântul apare în proza măsurată, adică o limită de jos. Pentru
  latina moștenită răspunsul e mereu „înainte de orice instrument de aici”.
- **Gaura 1950–1999** în proză. Textele oficiale o traversează, dar numai în
  registrul lor; graficele nu trag o linie continuă peste ea.
- **Nici un corpus de presă**, care ar fi registrul cel mai potrivit pentru
  straturile administrative și pentru secolul XX.
- **Cuvinte, nu sensuri.** „Chef” turcesc și „chef” franțuzesc sunt aceeași
  intrare pentru lematizator, ca orice omonim.
- **Nimic despre sintaxă și morfologie**, unde influența slavă e mai mare decât o
  arată orice numărătoare de cuvinte, și unde o statistică pe lexic nu are ce
  spune.
- **Cele cincisprezece straturi sunt o alegere editorială.** Separarea latinei
  moștenite de latina savantă, și a slavonei de slavii vecini, e susținută de
  literatură, dar granițele sunt convenții. Un lingvist ar putea trage altele.
